Negde duboko u Stogodišnjoj Šumi ...
Mladi Kristofer je provodio dane igrajući se sa prijateljima ...
Uživajući u njihovim avanturama,
gde uvek dolazi do spašavanja ....
Bez obzira jesu li zaglavili u gustom džemu ....
ili ih zaštitili od strašnog Heffalump-a.
ali kao i obično, kod svake dece, konačno dolazi dan ...
gde svi kažu, doviđenja.
Moja kuća
Obrada by: www.exyusubs.com
Na moj veseli način uvek ću misliti na tebe
Na kopnu ili pesku ili šljunku
Fokusirajte se, svi, fokusirajte se! Slušajte jedni druge!
Zabavno je udvoje. Uvek smo ja i ti
I zajedno ćemo ostati
Kroz toplo ili olujno vreme
Uvek ćemo biti zajedno
Zauvek
Jer, u mom srcu,
Nikad nećemo biti daleko jedan od drugog
Nikada nećemo biti daleko
Šta on to radi?
Velika završnica! -Uspeće!
Molim vas!
Zvučao sam neverovatno! Tigri su odlični pevači.
Lepo je što smo se svi okupili.
Raduje me brojnost.
Sada svi znamo zašto smo ovde.
To je tužan dan.
Ali pitao sam mog prijatelja, Njaka...
To sam ja.
Zamolio sam ga da predloži "relozuciju".
To je "rezolucija". -Da, to sam i rekao.
Šta je "relozucija"? -Posle pesme, draga.
"Kristofer Robin odlazi."
Bar mislim da jeste.
"Gde? Niko ne zna."
"Ali on odlazi."
Mislim, on ide.
"Da li brinemo? Brinemo. Mnogo."
"U svakom slučaju, šaljemo ljubav."
"Kraj."
Ako neko želi da aplaudira, sada je vreme da to uradi.
To, bre! -Predivno!
Kristofer.
Eno ga! On je tu!
To je bila divna pesma, Njako.
Ma, ništa.
Oh, izvini.
Šteta što je gotovo.
Voleo bih da potraje,
bar još neko vreme.
Dobro, dobro, ne klonimo duhom, Pu!
To je bilo dovoljno dugo.
Prisetimo se, sredio sam to.
Na osnovu MOJE originalne ideje. -Što sam predložio.
Nakon što sam pomislio na to.
Ne činimo to javno, zar ne? Glupane.
Kristofere, napravio sam ti ovaj džak za žireve iz Stoletnje šume.
Oni su mi omiljena grickalica.
Gde god da odeš, neka te podsećaju na Stoletnju šumu.
Hvala ti, Praščiću.
Mislim da mi neće trebati pomoć u prisećanju na Šumu...
ali ću ceniti poklone.
Nedostajaćeš mi, da znaš!
I ti ćeš meni nedostajati, Tigre.
Sad, nemoj da odeš i da nas prerasteš!
Svima će nam nedostajati ovaj momak.
Kao što je moj prasovac Ozgud govorio... -Vau!
Šta je rekao?
Glasam za trešnje. -Još šlaga za mene, molim.
Ne, nije to bilo.
Da li je to kolač od šargarepe?
Veće parče.
Kolač je ono što Tigar najviše voli!
Da uzmem i ja.
Šta je ovo opet?
Kolač, torta, torta. Zar nikad nećete naučiti?
Ja bih voleo lepu, hrskavu šargarepu.
Šta nije u redu sa nečim zdravim?
Dobro za zube. -Slatkiši me pune do peta!
Nećeš me zaustaviti! -Pažljivo, Tigre.
Hop na hop!
Hajde, Ru! I skočiću!
I odskočiću! I ja ću...
Hajde, Pu.
Gde... gde idemo?
Nigde.
Jedno od mojih omiljenih mesta.
Sedlo je suviše čvrsto.
Šta najviše voliš da radiš na svetu, Pu?
Pa...
Ono što bih najviše voleo je...
da ja i Praščić...
pođemo da te posetimo...
a ti kažeš: "Jeste li za nešto?"
A ja kažem...
"Pa, ne bi mi smetalo nešto."
E, to će biti pravi dan napolju.
I meni se to sviđa.
Ali ono što ja najviše volim da radim je - ništa.
Kako da ne radiš ništa?
Kada izlaziš napolje pa te pitaju...
"Šta ćeš da radiš, Kristofere Robine?"
a ti kažeš: "Oh, ništa". i onda izađeš i ništa ne radiš.
O da.
Činiti ništa često dovodi do najboljeg nečega.
Pu.
Neću više ništa da ne radim.
Nikada više?
Pa, to ne dozvoljavaju u internatu.
Pu...
Kada prestanem ništa da ne radim, da li ćete ponekad doći ovamo?
Samo ja?
Gde ćeš biti?
Biću ovde.
Ali, šta će da se desi ako zaboraviš na mene?
Nikada te neću zaboraviti, Pu. Obećavam.
Čak i kad budem imao 100 godina.
Koliko ću ja onda biti star?
99.
Blesavi stari medo.
99...
POGLAVLJE PRVO
u kome Kristofer Robin napušta detinjstvo
Kristofere, hajde.
Požuri, dragi.
Kristofere!
Kristofere Robine, tvoja majka je u kolima!
Čuvaj se.
Hajde, mladiću.
Kristofere Robine!
Koncentriši se!
POGLAVLJE TREĆE
u kome Kristofer Robin dobija veoma tužne vesti
Sada si ti muškarac u kući, dragi.
POGLAVLJE PETO
u kome Kristofer Robin upoznaje Evelin
Želite da sednete?
Hvala vam.
Kao munja.
Hoćeš li pisati?
Naravno, svakog dana.
POGLAVLJE SEDMO
u kome je Evelin sama
Danas je 11. februar 1944. godine.
Uskoro će početi noćna bitka za London.
Ovo je bio miran dan, ali noć neće biti mirna.
Uništiće zgrade, ljudi će ginuti.
Verovatno neki od ljudi...
Danas nam je divan dan, divan dan, divan dan...
...našoj Medlin rođendan...
...rođendan, rođendan...
Ovde Z-0-C!
Gde nam je pojačanje?
Dobro urađeno.
Mama, kada se tata vraća kući?
Ovo je tvoj tata.
'bro jutro. -'bro jutro.
Dobro jutro, g. Robin. -Dobro jutro, gospođice Dejn.
Da li ste imali ugodan... -Voleo bih da razmisle...
o niklovanim armaturama na kestenjastim ormanima, umesto mesinganih.
Zapamtiću to. -Sad, šta je to na čekanju iz Glazgova?
Sindikalni spor, gospodine. -Šta je sa Mančesterom?
Čekamo tkaninu, gospodine. -Kakav je izgovor za Birmingem?
To je samo Birmingham, gospodine. Uvek kasne.
Ne moram da te podsećam, pod sve većim smo pritiskom da smanjimo troškove!
Gospodine Robin? -Da.
Ako zamenimo unutrašnjost bukovim drvetom...
možemo da povećamo plovnost za 4 procenta.
I da smanjimo težinu za 0.2 procenta.
A cena?
Pa, možemo da uštedimo neku siću.
Svi, samo marljivo.
Bravo! To volim da čujem.
Gospodine Čupiću, mogao sam da dođem do vaše kancelarije.
A, ne. Volim da se spustim ovamo, da uprljam ruke ponekad.
Oh, gospodine, taj uzorak je... u stvari, još uvek je vlažan.
Da. Miris kože.
Miris napornog rada.
Radije da sam ovde, nego u kancelariji u kojoj se događaju samo dosadne stvari.
Zev.
Tu pripadam. Ovde, sa pravim ljudima.
I ženama.
Izvinite, uvek zaboravljam.
Da, mrzim kancelarije.
Svakog dana mi daj ručni rad...
Idemo u vašu kancelariju.
Da, gospodine Čupić.
Posle vas, gospodine. -Oh, ne, molim te.
Nastavite.
Celo jutro sam to radio.
Od svih poslova moga oca, fabrika kofera je najgora.
Neprijatno, naravno, ali ne iznenađujuće.
Bio je rat.
Ko ima vremena ili novca da ode na odmor ovih dana?
Ukratko, moramo da smanjujemo neke troškove.
Na tome sam radio, gospodine. Napravili smo određeni napredak.
3 posto, otprilike.
Moramo da sečemo više od 3 procenta, Robin.
Nadrljali smo. -Šta pričaju?
Ne čujem. -Ne brini.
Mogu da čitam sa usana.
Koliko više, gospodine?
Dvadeset. -Dvadeset!
Dvadeset posto, to je nemoguće.
Rekao je: "Vetarni šator. To je jabuka".
Šta oni pričaju?
Možda poručuju ručak.
Gospodine, vaš otac je obećao ovim ljudima dobre poslove kada se vrate kući nakon rata.
Pa, uradili bi sve za ovu kompaniju.
Ja bih učinio sve za ovu kompaniju.
Moj otac je u ponedeljak sazvao hitan sastanak.
Određene rezove moramo da uradimo do tada.
Ili tonemo ili plivamo.
Obećao sam ženi i ćerki da ću ih izvesti ovog vikenda, gospodine.
Mislio sam da ćete učiniti sve za ovu kompaniju.
Sanjariš li, Robine?
Izvinite, gospodine?
Pa, odaću ti malu tajnu.
Sanjarenje nije besplatno, Robin.
Ništa ne dolazi niizčega.
A ako ovaj brod potone, zapitajte se...
"Da li plivam, ili tonem?"
Pa, koji ste vi, Robine?
Pa, očigledno bih želeo da odgovorim da sam plivač, gospodine.
Pravi odgovor! I ja isto.
Zato ću i ja da radim ovaj vikend, takođe.
Sve ljudi na palubi i sve to.
Ovo može da pomogne, spisak imena.
Ljudi koje možemo na gredu ako...
ako ne dođemo do nečega.
Sve je na tebi, Robin.
Oh, bože.
Nastavite sa dobrim radom.
Kristofer.
Samo posao, nema zabave, a? -Sesil.
Govoreći o zabavi, supruga i ja smo samo pričali...
i ne želim da navaljujem...
ali i dalje iščekujemo taj remi uz džin.
A, da, da!
Pa, ovih dana, nadam se.
Jedva čekam da vidim koliko si dobar.
Medlin je htela da te sačeka, ali je već kasno.
Da, izvinite, zadržao sam se na poslu.
Znam. Ketrin je zvala da me obavesti.
Takođe je rekla da ćete raditi ovog vikenda.
Pretpostavljam da nećete doći u kolibu.
Pa, tu nema pomoći.
Nikada nema.
Zdravo.
Šta to imaš?
To je tvoje. Našla sam na tavanu.
Ima puno stvari kada sti bio mojih godina.
Žir.
Mislim, žir.
Ništa važno.
Zar ne misliš da bi trebalo da radiš nešto korisnije?
Čitanje možda?
Već sam završila knjige koje je poslao Grejford Prep.
Napredna sam. Bila sam veoma efikasna.
Dobro. To je dobro.
Da, tako da nemam šta da radim ovaj vikend.
Možemo da radimo što želimo. Možemo da skočimo do kolibe.
Da se igramo gde si se igrao.
Slažemo puzle, igre društvene igde.
Tako je.
Hteo sam da razgovaram s tobom o tome.
Ne mogu ovog vikenda.
Ali, završiće se leto.
Moram da radim.
Ti i tvoja majka će ići.
Ne viđam te.
Pa, voleo bih da ne moram da radim, ali...
ali snovi nisu besplatni, Medlin.
Moraš da radiš za njih.
Ništa ne dolazi niizčega.
Da li razumeš?
Razumem.
Pretpostavljam da želiš da ostanu ovde.
Da.
Možeš li malo da mi čitaš?
Naravno.
Da.
"Viktorijanska era označila je visinu industrijske revolucije...
"i smatran je kao vrh Britanske imperije."
Imamo stvarno dobar ovde.
"Nastupa posle perioda kralja DŽordža i prethodi periodu kralja Edvarda."
Zapravo...
Oče.
Da?
Malo sam umorna.
Naravno.
Da.
Sigurna si?
Naravno.
Laku noć.
Razmišljao sam.
Vas dve ne morate sutra na selo.
Pričali smo o tome. Mora da se igra, Kristofere.
Ne može non stop da uči.
Graiford Prep je najbolji!
Rekla mi je da je sve pročitala.
Zato što bi ona učinila sve da ti udovolji.
Ali u Londonu ima dobrih škola koje ne zahtevaju da se odvajamo.
Hajde, Kristofer. Znaš da ne želi da ide.
Ja sam otišao u njenim godinama.
Pripremiće je za stvaran svet.
Za karijeru.
Nije li to naša odgovornost prema njoj?
Šta?
Da li bar voliš svoj posao?
Šta to ima veze sa bilo čim?
Preforsiraćeš se.
Jednog dana ćeš da pukneš. -Evelin.
Vidi, ako sada naporno radim, u budućnosti će biti...
Šta će biti? Biće bolje? Gore?
Nije nas briga, želimo tebe.
Ovo je život, Kristofer.
Ovaj vikend je tvoj život.
Tvoj život se dešava sada.
Pred tvojim očima.
Vidi. Zdravo!
Ćao. Sećaš me se? Ja sam tvoja žena.
A to je još jedna stvar.
Nisam te videla kako se smeješ godinama.
Evelin. -Želim da vidim da se zabavljaš, ponekad.
Glupiraj se. Nisam te zavolela zbog tvoje karijere.
Da li je to bio moj ples?
Zapravo, da, plesala sam sa tobom.
Držao si me.
Vidi, ne otežavaj mi.
Žao mi je.
Uzeću svoj kofer sa sprata.
Gde je moj kofer?
Nije mi bilo teško da ga spakujem.
Lepo se provedi.
Zbogom.
Čuvaj se.
Vidimo se uskoro.
Možemo igrati remi sada kada si slobodan.
"Dragi tata...
Nisam znala da tako dobro crtaš.
Možda bi mogao da obesiš ovaj pored mog.
Voli te Medlin.
Med.
Med!
Gde sam?
Ne vidim ništa.
A... Da...
Dobro jutro, kućice.
Kako ste danas?
Vreme je da ogladnim vežbajući svoju figuru.
Pa malo gore, dole, dodirni zemlju
To me oraspoloži
Pa malo gore, dole, okreni se
raspoložen za hranu
I ja sam spreman za moj jutarnji med.
Jao.
Uz malo meda osećaću se bolje.
O brate.
Izgleda da je neko pojeo sav med.
O Bože...
maglovito je danas.
Ako išta znam...
to je da se lako izgubiš u maglovitom danu.
I prilično teško pronaći put nazad.
Praščić uvek ima neki skriveni zalogajčić.
Praščiću?
Ja sam, Pu.
Jesi li kod kuće?
Izgleda da nije.
Zekohop!
Da li si kod kuće?
Medved govori.
Njako!
Gde su svi?
Kako mračno i tužno.
Da je samo Njako ovde da uživa.
Zdravo?
Ima li koga?
Može li me neko čuti?
Zdravo?
Šta se desilo mojim prijateljima?
Oh, Bože.
Izgleda da sam došao do kraja...
moje misli.
Hajde, Pu.
Kristofer?
Jesi li tu?
To sam ja.
Vini Pu.
Jesi li konačno kući?
Misli, misli, misli...
Izgleda da moram ići napred...
gde nikad nisam bio...
umesto unazad...
gde sam bio.
Kristofer Robin mi mora pomoći da ih sve pronađem.
Ili njima da pomogne da pronađu mene.
To će biti redosled traženja stvari.
Kristofer? Jesi li ovde?
To je Pu.
Zdravo.
To je Pu.
Kriješ li se?
Tako mi se spava.
E, to izgleda kao krevet.
Gde, oh, gde je Kristofer Robin?
Šta da radim, šta da radim, šta da radim?
Šta da radiš, zaista.
Pu?
Kristofer Robin! -Ne!
Ne, ne, ne, ne, ne!
Ne možeš da budeš ovde.
Ovo se ne događa.
To je stres. -Nije stres.
Moj Bože, pod stresom sam.
To je Pu. -Tako sam iscrpljen.
Evelin me upozorila.
Volim kad me neko zagreje.
Zagrejan i da mi je prijatno.
Puk'o sam.
Potpuno sam puk'o.
Ne vidim nikakve pukotine.
Možda nekoliko bora.
Pu!
Ti si ovde!
Kako si ovde, Pu?
Otišao sam kroz vrata kroz koja se pojavljivao Kristofer Robin.
A sada sam ovde!
Ali drvo koga se sećam je bilo iza kolibe u Saseksu... ne ovde u Londonu.
Pretpostavljam da je tamo gde treba da bude.
Ne otvara se.
Na drugoj strani nema vrata.
Ne smemo ih više koristiti.
To je blesavo objašnjenje.
Zašto, hvala.
Da li ti je drago što me vidiš, Kristofere Robin?
Pa, zdravo!
Šta imaš tamo, tajnoviti?
Pa, to je, to je... mačka.
Da definitivno.
Samo mačka.
Volim mačke. Mogu li? Da li mogu?
Ne, ne, jer je bolesna.
Pobesnela. Ujeda.
Hteo sam da je uzmem, dam malo mleka. Znaš, da se oporavi.
Daviš me. -Šta je to, za ime Boga?
Da li si čuo moj glas tamo? -Da.
Pričam smešno: "Daviš me...
"sa vašim zahtevima da igrate remi."
Bio sam kao trbuhozborac kada sam bio mlađi.
Vrlo dobro. Vrlo dobro.
Imamo ceo vikend.
Za?
Remi i džin.
Pa da se potrudimo da sutra igramo karte, ha?
Voleo bih da.
Da! -Sutra?
Da, dobro veče!
Laku noć! -Želim vam pijatan...
Vidimo se sutra.
Prestani da se vrpoljiš, videće te.
Dobro veče.
Prestani.
Mjau! Vidiš?
Da.
Zaista je vrlo dobro.
Jesi li siguran da ne želiš malo, Kristofer Robin?
Da, da, siguran sam.
Pu, kako si me prepoznao?
Posle svih ovih godina.
Pa...
Nimalo se nisi promenio.
Ali jako sam se promenio.
Ne ovde.
To si još uvek ti.
Sav sam ulepljen medom.
Da, vidim.
Lepljivi nered.
Pod ti je veoma lepljiv.
Pu.
Ovo mesto je veoma veliko.
Živiš li ovde sam?
Trenutno, da. Ali obično, ne.
Moja supruga i ćerka su na selu za vikend.
Pa, zašto nisi sa njima?
Lepljivo.
Ostao sam da radim.
Zašto si ovde, a ne u šumi sa svojim prijateljima?
To je pitanje, Pu.
Nisam nikoga pronašao.
Nikoga nisam pronašao.
A tražio sam sve.
Zdravo?
Praščiću? Njako? Tigre?
Gde su svi?
Baš tako! Gde je Tigar, Kanga ili Ru?
Zato sam ovde.
Ja sigurno ne znam gde su.
Teško da sam razmišljao o njima za ovih 30 godina.
Pa, mi svakodnevno mislimo o tebi.
Pa, vrlo ljubazno od tebe. I žao mi je, Pu.
Ali kasno je i prilično sam zauzet.
Nemam vremena da ti pomognem. Imam prilično posla.
Pa, da li misliš da si možda...
Ti smešni stari medo.
Laku noć, Vinu Pu.
Šta za ime Boga je!
Pu! -Oh, Bože.
Ah, sreća.
Pu!
Merdevine su ti slomljene.
To nisu merdevine. To je bila polica.
To objašnjava zašto nije dobro za penjanje.
Nemam vremena za gubljenje.
Trebalo bi da radim. Pokušavam da pronađem rešenje.
Iako mislim da je to nemoguće.
Ljudi kažu da ne postoji nemoguće.
Ali ne radim ništa svaki dan.
Ne, Pu, to nije... Nema veze.
Vidi, ne mogu da te odvratim.
Zbog toga moraš kući.
Ali, kako?
Saseks.
Idemo u Saseks.
I vratimo te kući. Sada!
Vrlo je glasno, ali ne na neki normalan način.
Pa, dobrodošli u London.
Pa, zdravo. Da li i ti na "espediciji"?
O brate! -Pu!
Šta si uradio?
Šta misliš, je li u redu?
Dođi. Uđi.
Vidi.
Ne možeš samo da se pozdraviš sa ljudima.
Ljudi ne vide da se krećeš i da pričaš.
Ali zašto?
Zato što...
Ti si drugačiji.
I ljudi ne vole stvari koje su drugačije.
Zato ne bih trebao biti ja.
Ne! Ne, uvek treba da budeš to što jesi.
Ovo je vrlo zbunjujuće.
Možda je glad.
Upravo si jeo! -Oh, to je tačno.
Možda nisam jeo dovoljno.
Vidi, nema veze...
Za sada, samo pokušaj da smanjiš raspoloženje.
Ras-po-žole... -Skljokaj se.
Pogrbi se malo.
Kreći se mlitavo.
Da se skljokam? -Da!
Budem mlitav?
Znam, znam!
Šta misliš da igramo "Ledenog čike"?
Volim da se igram! -Daj da vidim.
Ovako?
To je to! Sad ostani tako.
To je to. Hajde.
Kristofer! U mom stomaku grmi.
Da stanemo i gricnemo nešto?
Nema vremena za grickalice.
Samo zalogajčić? -Igraj "Ledenog čike"!
Baloni! Uzmite za vas!
Mogu li dobiti balon za putovanje? -Ne treba ti balon.
Pa, znam da mi ne treba...
ali ja bih voleo jedan vrlo, vrlo mnogo, molim te.
Molim te. Molim te!
U vašim omiljenim bojama!
Balon, molim.
Koju boju?
Crvena.
Crvena će biti u redu, da.
Mnogo vam hvala.
Puno vam hvala.
Baloni!
Ovde ćemo da ti kupimo kartu.
Dobro jutro gospodine.
Dobro jutro. -Zašto je u kavezu?
Želim povratnu kartu, molim?
U Hartfild u Saseksu. Hvala vam.
Svakako, gospodine.
Oladi malo, molim te!
Vaša karta.
Izvolite.
Još dva minuta do polaska? Na vreme sam?
Stižete, gospodine. -Dobro, hvala.
Balon je otišao tamo, gospodine.
Hvala vam.
Izvinite.
Strašno mi je žao.
Šao mi je...
Eno ga!
Tako je...
Izvinite.
Ti nisi Čupko, zar ne?
Kristofer Robin! Hvala Bogu.
Daj mi to! -To je moje. Vrati mi.
Isprva je bio moj, znaš?
To je tačno.
Oh, za ime boga!
Ne možete uzeti medveda od odraslog čoveka.
Kristofer, moćeš li da okreneš svet na pravu stranu, molim vas?
Da li je to rekao med? Možemo li se vratiti?
Izvinite. -Mnogo bolje.
Mislio sam da se igramo "Ledenog čike".
To je bila jedna od mojih kratkih dremki.
Ali, Kristofer, moj balon.
Pa, sada je otišao. U svakom slučaju ne treba ti više.
Ali, činio me veoma srećnim.
Tebe nije činio srećnim?
Ne baš.
Da li uvek nosiš taj kofer sa sobom?
Šta? Kofer?
Moja aktovka? Da, obično. Zašto?
Da li je važnija od...
balona?
Da, važnija je od balona.
Vidim.
Više kao... ćebe.
Da.
Više kao pokrivač.
Šta radi?
Šta?
Radi čuvanje veoma važnih stvari.
Pu, zabavi se sam neko vreme?
Imam dosta prilika da radim.
Kuća.
Oblaci.
Kuća.
Drvo.
Žbun. Čovek.
Pas. -Pu.
Šta radiš? -Ja igram igru.
Zove se "Reci šta vidiš".
Možeš li "Reci šta vidiš" da igraš malo tiše?
Kuća.
Trava.
Drveće.
Jezerce.
Ne znam šta je to.
Pu. -Pa, to je čovek.
Pu.
Malo tiše. Molim te.
Žao mi je, ovaj kupe je popunjen.
Dremka.
Uštedećemo najmanje 322 kilograma mesečno.
Pa, to je nešto.
Što nas dovodi do 14%.
Još uvek nije dovoljno.
Neko će morati na gredu.
Nikada mi neće oprostiti zbog ovoga.
Žao mi je, Geri.
Sada dolazite do stanice Hartfield.
Hartfild! Stanica Hartfild!
Vidi. Moj balon!
Sad hajde, Pu. Moramo da požurimo.
Da. Moramo naći naše prijatelje.
Ne, Pu. Mislim, moram da se vratim na posao.
Idemo li unutra? -Ne, ne, Pu.
Moramo biti vrlo tihi.
Ne dozvoli da nas vide. Hajde.
Budi tih.
Oh.
Ko je to? -Pu!
Ona ne može biti Pu. Ja sam Pu.
Ne, to je Evelin. Moja supruga.
Izgleda veoma draga.
Ona je vrlo fina.
A ko je to?
To je Medlin.
Moja ćerka.
Može li ona da se igra sa nama? -Ne, ne može.
Ne voli da se igra?
Ne, ne, samo... Pa, vidi, ona radi.
Vidim.
Da li ima aktovku kao ti?
Ne.
Hajde, Pu. -Misliš li da bi joj se dopao moj crveni balon?
Mogao bi da ju usreći.
Šta je sa tobom i balonom?
Postoji veća sreća od balona, Pu.
Vidi, Medlin je srećna i ja sam srećan sam što je srećna.
Idemo.
Evo, Pu.
Vratio sam te kući.
Zar ne ideš sa mnom?
Ne mogu. Moram da se vratim u London.
Ali trebam tvoju pomoć.
Izgubio sam sve moje prijatelje.
Možda su se sada vratili...
i možeš da im prepričaš svoju avanturu.
Ja bih to želeo.
Onda idi.
Zbogom, Kristofer.
Zbogom, Pu.
Šta radiš, Pu?
Ponekad kad idem negde i čekam...
negde dolazi k meni.
Je l' tako.
Sretno u svemu.
Treba mi sreća.
Jer ja sam medo sa jako malo mozga.
Je l' tako? Pa, zbogom.
Zbogom.
Pazi, Pu. Dolazim.
Pu?
Pu!
Dakle, to je taj osećaj...
Zaglavio si se?
Da, izgleda da sam zaglavljen.
Meni se stalno događa. Jesi li jeo med?
Ne, Pu, nisam jedo duso.
Oh, još je tu.
Stoletnja šuma.
Pa, nisam očekivao da ću biti ovde jutros.
Je li uvek bilo ovako mračno?
Ne verujem.
Pitam se gde su svi.
Nadao sam se da ćeš da znaš.
Pu, nisam ovde godinama. Otkud ja znam?
Ali, ti si Kristofer Robin.
Je l' tako? Da...
Pa, moramo da radimo sistematski.
Jednostavno pratimo pčelu.
Ne, Pu.
Ključno je da se krećemo samo pravo kako se ne bismo izgubili.
Pogotovo u ovoj magli.
Uvek dođem do kuda idem...
odlazeći odakle sam bio.
Zaista?
Tako ja to radim.
Gladan sam.
Hajde, Pu.
Nikad nećemo da stignemo ako se budemo ovako vukli.
Da li ti je nešto poznato?
Magla. -Pored magle.
O brate.
Šta je bilo?
Oh, Pu.
Uozbilji se. Ne postoje takve stvari kao što su Slonko i Čupko.
Naravno da postoje.
Zar nisi video znak?
Pu, zastrašujući slon i lasica zver...
koji lutaju svetom bojeći se sreće nisu stvarni.
Sada, hajde.
Kristofer?
Šta radiš?
Brinem o efikasnosti u kompaniji za prtljag.
Mora da imaš mnogo prijatelja tamo.
Mnogo ljudi ovise o meni.
Tako da - da.
Ne, ne doživljavam ih kao prijatelje.
To otežava ako moram da ih otpustim.
Gde da ih otpustiš?
Ne znam, Pu. Ne znam.
Da li si mene otpustio?
Pretpostavljam da jesam.
Hajde, Pu.
Šta je to?
To je kompas, iz rata.
I dalje je uz mene.
Mogu li da vidim kompas?
Da, pretpostavljam.
Da li pratimo ovu zgodnu strelu?
Pa, to je vrlo dobra ideja.
Ne, čekaj, Pu.
Drži pravac prema severu.
Sever.
O, severno.
Da, ispred njega je "N" - za sever.
A, tako znači.
Nije li to isti znak?
Pu, jesi li siguran da i dalje idemo na sever?
Daj da pogledam.
Nisi do sada pogledao?
Ne, od kada sam počeo da pratim ove korake.
Pu, to su naši koraci!
Kretali smo se uokolo u velikom, velikom krugu.
Šta je s tobom? Sve što si trebao da radiš je da pratiš kompas!
Ali to nas je dovelo do Slonka i Čupka.
Ne postoje Slonko i Čupko, čuješ li me?
Oh, nisam trebao da ti verujem!
Žao mi je.
Vratiću ga u čuvara važnih stvari.
Moji papiri! Oni su nezamenjivi!
Nikad neću da popamtim sve ovo!
Pu, u pravu si.
Ti si meda veoma malog mozga.
Znaš li šta će da se dogodi ako izgubim jedan jedini list?
Čupić će me pojesti na doručak.
Čupko će te pojesti za doručak?
Da, veliki, veliki Čupko će me uhvatiti.
To ne zvuči kao zabavno.
To je pravi svet.
Pu, život ne čine samo baloni i med.
Siguran si?
Glupi medo.
Ne znam zašto si se vratio.
Ja više nisam dete.
Odrasla sam osoba, sa odgovornostima za odrasle.
Ali vi ste Kristofer Robin.
Ne.
Nisam onakav kakvog me pamtiš.
Žao mi je.
Upravu si.
Trebalo bi da me otpustiš...
za efi kasne.
"Efi kasne?"
Ne, "efikasnost!"
Pu?
Vini Pu?
Nemam vremena za ovo.
Pu!
Pu, gde si?
Gde si otišao, ti glupi medo?
Nisam hteo da te uplašim. Pu!
Tigre, Njako, bilo ko?
Nema takvih stvari kao Slonko i Čupko.
Ne postoje, ne postoje, ne postoje.
Ne postoje.
Ne postoje, ne postoje, ne postoje.
O, ne! Ne, ja nisam Slonko!
On je gore!
A ja sam dole.
Pu!
Neko? Upomoć!
Super!
Sada si muškarac u kući.
Godinama nisam videla kako se smeješ.
Sanjarenje nije besplatno.
Probudićeš se jednom.
Ništa ne dolazi niizčega.
Zapitajte se: "Da li plivam ili tonem?"
Ponekad treba uraditi - ništa.
O, ne!
Kristofer.
Ne!
Vrati nam se!
Ne radi ništa! Ne radi ništa!
Pu!
Bilo ko?
Eto kakve sam sreće.
Slonko.
Cereka se na svoj ručak.
Njako, ja nisam Slonko!
U svakom slučaju nije bitno. Krećem ka vodopadu.
Uskoro ću otići.
Oh, ne, ne... vodopad.
Plivaj!
Kao da će neko da primeti!
Plivaj, plivaj, plivaj!
Samo moram da idem nizvodno.
Ne brini. -Ne brinem.
Neizbežno ne mogu da izbegnem.
Ne smeš da odustaneš, Njako! Ja ću te spasiti.
Videćemo.
Da, naravno. Odrastao sam, zar ne?
Njako!
Smeje se mojoj nesreći.
Baš kao Slonko.
Zdravo, Njako.
Zdravo, Slonko.
Ja nisam Slonko. Ja sam Kristofer Robin.
Sećaš se, trudio sam se da te razveselim?
Ne sećam se da sam bio veseo.
Šta si radio u vodi?
Obično vetrovito jutro za mene.
Probudio se. Vetar.
Vetar me je oduvao u reku.
Mora da zna da ne umem da plivam.
Ponovo taj zvuk.
To je tvoj ortak Slonko, zove te kući.
Hajde, Njako. Da završimo sa tim.
Već sam završio.
Lepo od tebe što si me oteo.
Sada idemo negde.
Nije baš ono što sam imao na umu.
O, pogledaj, Sovčeva kuća je opet pala sa drveta.
I tu je ta strašna buka.
Mislim da je iza kuće.
Pa, mislim da treba da istražimo.
Da sam na našem mestu, ne bih ulazio unutra!
Nema takvih stvari kao Slonko.
Ne postoji takav...
Vidi.
To je samo vetrokaz.
Sjajno. Sad je i naoružan.
Ipak, ni traga od Sovca.
Pitam se šta se desilo.
Da je ovde Kristofer Robin...
Ja sam Kristofer Robin.
Trebali biste da nam kažete.
Da vidimo.
Izgleda da su svi ovde.
Zec...
Oh, neko je iskakao.
Tigar. -Izgleda kao katastrofa.
Zašto nisam bio pozvan?
Mislim da se desilo to da
se vetrokaz otkačio kad je kuća pala sa drveta
i počeo je da pravi tu buku
i svi su mislili da je to Slonko i uspaničili se.
A onda su svi...
izleteli kroz vrata.
Vidi, žirevi. Trag od žireva.
Pratite ih i naćićemo Praščića.
Sada to je...
Žao mi je, stari.
Hajde. -Samo mi je bilo ugodno.
Hajde da vidimo možemo li pronaći Praščića.
Zbogom, kofo.
Eno jednog.
I ovde.
Još jedan.
Ne moraš da kažeš svaki put kada pokupiš jedan.
I još...
Ko je to? Ko je tamo?
Nije niko.
O, Njako. Hvala bogu, to si ti.
I Slonko.
Praščiću, to sam ja. Kristofer Robin.
Ne mrdaj. Ne mrdaj, Njako. Možda nas neće pojesti.
Oh, Praščiću.
Da li bi ti Slonko ponudio žir?
Pokušao bi tako da me prevari!
Njegove noge su toliko dugačke! -Praščiću!
Nisam hteo da te uplašim. Hajde.
Nisam uplašen. Nisam uplašen.
Prestravljen sam.
Moram biti brži. Moram biti brži.
Žirevi su mi opterećenje, ali ne smem da odustanem.
On dolazi! Dolazi!
Praščiću, ti praznoglavi...
Doveo si ga pravo do nas! Sad smo gotovi!
Kakva sad korist od skrivanja ako si ga ti doveo?
Pozdrav svima. -Ne mrdaj.
Slonko te ne vidi ako se ne pomeraš.
Lepo te vidim. -Pa, nisi vidio ovo.
...pa se ustremim na tebe... pa te udarim...
Tigre! Ja sam, Kristofer Robin.
Tigre, samo pogledaj. Pogledaj iz blizine.
On je džinovski. Ogroman! On je ogromna zver.
I smrdi malo smešno.
Ne gledaj ga u oči.
On ima kosu svuda!
Čak i u ušima.
Takve mračne oči.
Njegov nos je ogroman! -On je odvratan.
Pa, to je malo grubo.
On je očigledno Slonko. -Ne zezaj.
Ne, Slonko je bio samo tvoj vetrokaz, Sovče.
Da li si pojeo Vini Pua?
Da li su ga odveli?
Da li čudovišta imaju Pua?
Ma daj, čudovišta ne postoje.
Vara nas. -Naravno da postoje!
Laže!
Kako se usuđuješ da se predstavljaš kao Kristofer Robin.
On tako nešto nikad ne bi rekao.
Ja sam Kristofer Robin.
Pomozite mi.
Dokaži.
Kristofer Robin bi znao kako da zaustavi Slonka.
U pravu si, Ru.
I neću vas izneveriti.
Imamo strašnog Slonka ovde...
i pitanje je trenutka kada ću ga ja Kristofer Robin, pobediti.
Tamo! Evo ga!
Stani, Slonko!
Hajde, Njako. Bićeš moj svedok.
Naravno. Žrtvujte magarca.
Pusti me da ti se popnem na leđa. -Ne!
Tvoja noga je na mom ramenu! -Podigni me.
Više, više... Gore sam!
Čujem ga.
Odlazi na čistinu.
Naravno, da sedeću ovde i čekati da se pojave!
On je nacrtao svoj mač.
Šta se dešava? -On je samo nacrtao mač.
Ti tamo!
Slonko!
Video ga je! -Zvuči uznemireno! Ne uznemiravaj ga!
Naučiću te pameti da ne plašiš moje prijatelje!
Ali tamo nema ništa.
Nešto je tamo. Čuješ li to?
Gde je otišao? -Otišao je iza drveta!
Evo ti, Slonko!
Uhvatio me!
Mislim da ga je Slonko uhvatio za nogu.
Slonko je vrištao!
O, ne! On me napada!
O, ne!
O bože!
Kristofer Robin. -Napadaju me!
To si ti.
Evo ti, ti Slonko!
Ponovo se igraš.
Vidiš li, Njako?
Mislim da ih je krdo.
Opkolili su nas.
Kako to zvuči, Njako?
Ovako.
Taj zvuk je zastrašujući!
Glasnije, Njako, glasnije!
Ledi mi srce.
Sreža Slonkova da sam ovde potreban. Razbacao bih ga tamo!
Napad!
Dobro, Njako. Nastavi sa dobrim radom.
Konačno dobar u nečemu.
I... ode rep.
Pobeđuje, mama.
Mislim da si u pravu, Ru.
Onda mora da jeste Kristofer Robin!
Ne vidim šta Slonko radi, ali zvuči veoma gadno.
Zvuči vrlo, vrlo gadno!
Ne bojim se tebe!
Ti truli, smrdljivi Slonko.
Hajde, Kristofer! -Mislim da će to učiniti!
Tišina...
Ne znam ko je pobedio.
Nije sasvim jasno.
Nešto se kreće prema nama.
Molim te, neka to bude Kristofer Robin.
Da li je pobedio? Mama, reci mi šta se događa.
Nešto dolazi.
Možete da ga vidite? -Da, vidim ga.
Kako izgleda? -Manji, postaje sve veći.
Kristofer Robin!
To je Kristofer Robin! Pobedio je! -Uradio je to!
Pobedio sam Slonka.
Pa, naravno, znali smo!
Znao sam da ćeš ga razbiti.
Samo Kristofer Robin može pobediti Slonka! -Verovao sam u tebe.
Nedostajao si nam! -I vi ste meni nedostajali.
Svi vi. Puno.
Lepo si porastao...
Drago mi je da smo svi ponovo zajedno.
Ali gde je Pu?
Da, naravno, Praščiću. Pa, Pu...
Izgubio sam ga.
Izgubio ga je? -Oh, Bože.
Gde si ga tačno izgubio?
Koncentriši se. Moramo zajedno da radimo, molim te.
Ja ću da tražim. Tigrovi su najbolji u traženju.
Ti si Kristofer Robin. Naći ćeš ga.
Negde.
Pa, to je to, Ru.
Pu čeka da ga negde nađe.
I mislim da znam gde sam negde.
Eno ga.
Čeka te.
Zdravo, Pu.
Zdravo, Kristofere Robine.
Žao mi je, Pu. Strašno mi je žao.
Nisam trebao da vičem na tebe.
Pa, ja sam medo veoma malog mozga.
Ne, Pu.
Mislim da si ti medo velikog srca.
Biće ti drago da čuješ da su svi na sigurnom i zdravi.
Ja sam ih spasao od Slonka, a to sa, u stvari bio - ja.
I Sovčev vetrokaz.
Žao mi je što nisam bio tamo.
Ali drago mi je što sam bio ovde.
Čekajući te.
Hvala što sti me čekao, Pu.
Uvek sunce sija...
kada se Kristofer Robin igra.
Nisam siguran u to.
Nisam onaj stari.
Sigurno da jesi.
Ti si naš prijatelj.
Vidi kako si nas sve spasio danas.
Ti si naš junak.
Ja nisam heroj, Pu.
Izgubljen sam.
Ali našao sam te.
Zar nisam?
Opet me gnječiš.
Da ih probudimo?
Pu. Pu!
Ja sam, Praščić.
Budi se. -Dobro jutro, Praščiću.
Oh, ne, ne, ne, ne, ne, ne!
Šta je to? -Sada je sutra!
Obično je danas.
Pa, da, naravno da je danas.
Ali to znači da sam ovde spavao, a mislio sam da spavam u kancelariji u...
Dođavola! Kako sam to dopustio?
Uspavao se! -Gde mi je aktovka?
Sovče, bio si budan cele noći.
Trebao si da vičeš! -Bez brige.
Kao što je moj stari ujak Orvil govorio...
"Briga je način zabrinutosti."
Ili: "Zabrinutost je put do konfuzije?"
Ti zbunjuješ.
Imamo sve vaše stvari sređene i osušene.
Tigar mi je pomogao sa sortiranjem.
Sigurno jesam.
Izvoli. -Hvala.
Nikada ne bih smeo da zaboravim kofer sa važnim stvarima.
Žao mi je što moram da idem, ali sam se već dugo zadržao.
Pu, ovo bi trebalo da zadržiš.
Pomoći će vam, ako izgubite nekoga, da ga ponovo pronađete.
Hvala, Kristofer Robin.
Trebao bi da uzmeš ovo.
Za Medlin.
Šta je Medlin?
Da li je važnije od tvog kofera sa važnim stvarima?
Medlin je moja ćerka, tako da - naravno.
Apsolutno. Ona mi je sve na svetu.
Zašto onda nije sa tobom?
Ona ima posla, Ru.
Oh, jadničak. -Ne, ne.
Voli rad.
Čujte, moram da požurim.
Zbogom svima. Lepo što vas opet vidio.
Zbogom, Kristofer.
Zbogom!
Tata?
Tata, jesi li to ti?
Da. -Šta radiš ovde?
Pa...
bio sam...
Bio si u šumi?
Da, bio sam. Ali, jako mi je žao...
Zdravo.
Stvarno moram da idem.
Ne možeš ostati?
Ne mogu, draga. Imam sastanak u 11:00, a već uveliko kasnim.
Jako mi je žao. Medlin?
Medlin?
Oh, Bože.
Žao mi je, draga. Nisam očekivao da će da me vidi.
Stvarno moram da ulovim sledeći voz.
Pa, bolje da idete.
Postoji dobro objašnjenje za sve ovo.
Baš bih volela da čujem.
Pa, baš...
Pa, malo je komplikovano. Pretpostavljam da sada ne mogu.
Mislila sam da Medlin i ja treba da ostanemo duže.
Misliš da je to zaista najbolje?
Mislim.
Koliko dugo? -Ne znam, Kristofer.
Evelin! -Propustićeš voz.
Kako ide?
Dobro. Predivno. Sve je savršeno!
Da, vidim to.
Teško je zamisliti oca kao dete, zar ne?
Jesi li sigurna da je ikada bio?
Da, sigurna sam.
Pa, prilično sam sigurna.
Žao mi je što nije mogao da ostane.
Tvoj otac...
Trenutno ima veoma težak period.
Onda je trebao da dođe i provede vikend sa nama.
Učinili bismo da se oseća bolje.
Nije uvek tako jednostavno.
Međutim, on će nam se vratiti.
Ja to znam.
Škola u internatu počinje uskoro.
Sve je manje vremena.
Zato bi trebala da ideš da se igraš.
Igram? -Da.
Prljava, flekava igra. Očekujem da se vratiš prljava.
Da. Igraću se, uflekaću se i isprljati više od bilo koga ko se ikada igrao.
Ili, znaš, zabavi se.
Da. Zabava.
Kako se to radi?
Istražuj.
Sigurna sam da je tvoj otac imao mnogo stvari za igru ovde kada je bio tvojih godina.
Ne osećam se kao Pu danas.
Ma daj, doneću ti čaj i med da se tako osećaš.
Dobra ideja, Praščići.
Jedan Tigro-čvor stiže odmah. Ovo je presudno.
Previše je stegnuto.
Njako, imaš nešto...
na leđima.
Zaštita od kiše.
Šta misliš? -Znam šta mislim.
Ali to su važni papiri Kristofera Robina.
Oh, Tigre, šta si to uradio?
Pa, morao sam da napravim mesta za stvarno važne stvari u aktovci.
Znaš, stvari po kojima će nas pamtiti. Ne papiriće.
Ali bez njih, Čupko će ga pojesti na doručak.
O, ne! Pu, šta da radimo?
Drvo.
Ovce.
Krava.
Žena sa psom.
Drvo.
Ovce.
Krava.
Most.
Da li je sve uvezano i pričvršćeno?
Naravno! Koristio sam Tigro-čvor.
Najjači poznati čvor.
Da li ovako izgledam da sam u top formi?
Izgledaš više kao top.
Pu, da li si siguran da moramo da idemo u Lon Don?
Oh, da, Praščiću.
Kristofer Robin nas uvek spasava.
Sada je red na nas da mi njega spasimo.
Verovatno smo okasnili. Rekao bih da su ga već pojeli.
Hajde onda! Poskoči brže, Njako.
Moramo ovo da odnesemo Kristoferu Robinu. -Imam samo jednu brzinu.
Idemo za tobom, Tigre.
Nisam siguran da ću da idem.
Ne, bolje da ostanem.
Definitivno ostajem.
Hajde, hajde, Praščiću. Hajde. Dođi.
Potreban si nam.
Potreban?
Pa, ako ti zatrebam...
Uvek si potreban, Praščiću.
Hvala ti, Pu.
A tek da vidiš London! Toliko balona.
Medlin Robin servira za titulu na Vimbldonu.
I to je as! Ona je pobedila!
Publika je u transu!
Hip hip-hura! Hip hip-hura! -Publika u transu!
U kom je smeru Vimbldon?
Ššš, budite tihi. -Kako to misliš, "ššš"?
Zdravo?
To je Medlin.
Gužvate papire.
Zdravo?
Ona ne zna da smo ovde.
Tiho, Praščiću.
Oh, dobro gađa.
Ko je tamo? -Baci joj nazad.
Ne guraj. Mogli bi da padnemo... -U redu, polako. Rep...
Oh, zdravo!
Čestitam na tituli.
Ti mora da si Medlin.
Opasnost!
Žao mi je.
Žao nam je. Nismo hteli da prekidamo tvoju igru.
Ti... ti pričaš.
Ja? Ne, ne govorim.
Pa, sada pričam, mislim.
Čekaj. Poznat si mi.
Ti si meda sa crteža moga oca.
Vini Pu.
Pu na kratko.
Ovo je Praščić.
Njako... -Čekaj me!
Oh, Bože.
A ja sam Tigar, T-I-G-A-R-rrr!
Šta je Tigar?
Drago mi je što ste me pitali.
Molim te, ne pesmu.
Divna je stvar taj Tigar jer Tigar je divna stvar
Sa vrhovima od gume. A đonovi - federa par
On su skače, đipa, poskakuje, I uvek zabava, zabava, zabava
Ali najlepša stvar za Tigra jeste
Da ne postoje ovakva dva!
Stalno to radi.
Ja sam jedini.
Pa, zdravo, svi.
Da li te crveni balon uveseljava?
Baloni me čine veoma srećnim.
To je od tebe? -Ne.
Od Kristofera Robina.
Moj otac je bio sa tobom?
O, da.
Pomogao mi je da nađem svoje prijatelje.
I spasao nas je Slonka.
Slon-šta?
Ali je zaboravio važne papire...
što bi moglo da bude i moja greška.
Jeste tvoja krivica.
Zato idemo na "espediciju" u Lon Don.
Ako mu ne donesemo te papire...
Čupko će ga pojesti za doručak.
Čupko?
Mora da misliš na Čupića.
Baš tako. Čupko.
Baš će mu biti veoma drago kad mu ih vratimo.
Hajde, krenimo! Nemamo kad da dangubimo.
U kom smeru idemo?
Kristofer Robin je rekao da treba da krenemo na sever.
London je severo-zapadno, u stvari.
Željeznička stanica je na jugu.
Ja ne znam na jug.
Ne brini, ja znam.
"Na "espediciji". Nosim tati papire na posao. Vratim se uskoro."
Bolje da žmurim.
Prilično brzo-brzo.
Ovo je brže od bilo koje "espedicije".
Lepo je kad osetim vetar u krznu.
Hajde, Medlin. Da vidimo šta sve može ova stvar.
Medi!
Medi, želiš li limunadu?
Zapamtite "Ledenog čike".
Tigrovi najbolje spavaju.
Jednu kartu za London, molim.
Pet šilinga, molim.
E, tu mi je mesto.
Sjajno.
Hvala vam! -Hvala vam!
Hvala vam.
Odmaknite se, voz polazi.
Da li ovaj svet ikad usporava?
Igrajte "Ledenog čike". Igrajte "Ledenog čike".
Zdravo, gospođice. -Zdravo.
Mogu li čime da vas uslužim?
Želim pet šolja čaja, molim.
Naravno!
Sa malo mleka... i šećera...
I meda.
I meda, molim vas. Puno meda.
I igra se zove "Reci šta vidiš".
Prvo, Praščić.
Panika. Briga.
Katastrofa.
Brzina! Opasnost! Žmarci!
Stid. Sramota. Poniženje.
Njihov način igre.
Neće biti ovakve zabave u internatu, Pu.
Zašto samo da ne odeš u dosadnu školu?
Ako odnesem ove papire tati...
možda će biti srećan pa me neće odvesti.
Snovi ne dolaze besplatno, Pu.
Moraš da se boriš za njih.
Ništa ne dolazi niizčega.
Da.
Činiti ništa često dovodi do najboljeg nečega.
Šta? Ko ti je to rekao?
Kristofer Robin.
Neobično za tatu.
Takođe je rekao da je tvoja sreća ceo njegov svet.
Sigurno jeste.
Tako je. To je rekao.
Zaržite lift, molim.
Da gospodine.
Hvala vam.
Spremni za prezentaciju, Robin?
Da. Sve je ovde, gospodine.
Pa, vidimo se na podijumu.
Računamo na vas.
Ko su ti ljudi?
Tako je glasno!
Dobrodošli u Lon Don.
Kako to da niko ne poskakuje?
"Čupić koferi", molim.
U ulici Torington.
Kud god, gospo'ice.
Hajde, druže. Nemam ceo dan.
Ne radim ovo zbog zabave!
Hej, šta...?
Neki tigar gleda pravo u mene.
Ali ja sam jedini!
Šta radiš? -Tiho Tigre.
Upravo sam video najlukavijeg maskiranta.
Tigre. -Reci, mala?
Ništa. Samo pričam sa lutkama.
Još jedan! Pogledaj ga.
Njegove oči su previše blizu.
Pogledaj mu veliki, glupi nos, i klempave ušice.
Nisi baš opušten.
Pogledaj mu glupe šare.
Maskirant!
Smiri se. -Nije vreme za dremku, Medlin.
Samo da ga ja pogledam...
Oh, on ne prestane!
Ne, neće.
Prava brzina! Pratite tog tigra!
Gubiš ga!
Savršeno! Razneo si ga!
Dobro jutro.
Hvala na vožnji.
Da li su svi u redu? -Svi sveti...
Moj vrat, leđa! Ne mogu da osetim svoje prste.
To je bilo zabavno! Ajmo opet!
Bravo majstore.
Baš ti hvala.
Strava. Ja od ovoga živim!
Šta se ovde dešava, narode?
Pozorniče, hvala bogu da ste ovde.
Nismo dobro igrali "Ledenog čike".
Morate da uhapsite ovu družinu.
Odmah.
Šta? Devojčica sa svojim punjenim životinjama seje strah, zar ne?
Ne, ne, tu se nešto čudno dešava.
Nešto sablasno.
Jesi li ti koju popio, prijatelju?
Medlin, vidi!
Zar ne piše "Čupko?"
Šta ti bulazniš? -Bulaznim?
Da, šta bulazniš o meni?
Ne, ne, mislim da imaš pogrešnu reč. -Izvinite.
Pozorniče? -Da, draga?
To je moj otac tamo.
U redu, pa, 'ajd k njemu.
I budi oprezna.
Hoću. Hvala, pozorniče.
Hvala vam. -Hvala, prozorče.
Kakav čovek.
Evo moje taksi vozačke. Ne verujete mi?
To je potvrda odlične...
Vidi to lice. I meni se učinilo.
Video si ga.
Video si, zar ne? Videli ste.
I vi ste bili svedočili ovome, zar ne?
Šta smo videli?
Medved je pričao. -Mali medo.
Ne, nisi. Niste videli ništa slično.
Govorio je. -Ne, nije.
Jeste. -Tako je, zapiši.
Nije. Grešimo. -Bilo je i prase.
Bilo je prase. -Prase koje priča.
Eto nas.
Dobro, svi znamo zašto smo ovde.
Niko ne želi da vidi "Čupić kofere" kako propadaju...
tako da moramo da donesemo neke teške odluke.
E pa, Robin i ja smo neumorno radili na tome preko vikenda.
Ne želim da preuzmem sve zasluge...
pa ću dozvoliti Robinu da predstavi naša rešenja.
Nikada nećemo naći Kristofera Robina u ovoj kutiji.
Da li vidite nekog od ostalih?
Hej? Kako je vama tamo?
Crno. Mračno.
Trebalo bi da me ostavite ovde.
Ne ostavljaj nas. Tigre, podigni... podigni!
Imam te, Praščiću, ne brini. Nisi pretežak za Tigra.
Hvala Bogu. -Tigrovi su jaki!
Sedite mirno i uskoro ćemo biti tamo.
Sedi mirno? Šta to znači?
To znači da ostanite ovde u ovoj jako sigurnoj kutiji.
Tigrovi ne sede u tesnom.
Tigri uopšte ne sede. Moram joj reći.
Medlin!
Zadobilo mi je rep!
Pu? Jesi li čuo?
Teško da čujem išta od grmljavine iz mog stomaka.
Dobro. Ne brini, izvući ću nas iz ovog haosa!
Medlin je rekla da sediš mirno a ona je šampion Vimbldona!
Dobra vest je da sam pronašao neke rezove.
Ali to neće biti lako. Moraćemo da smanjimo troškove...
i pronaći jeftinije dobavljače.
Biće žrtvovanja u smislu naše radne snage.
Govori o meni.
Da, mislim da je verovatno. -Oh, Bože.
Žrtve su u redu, Robin.
Samo nam pokažite predloge.
Da...
Sve je ovde. U mojim papirima.
Malo je pisano na brzinu, tako da sam ih poneo.
Samo malo.
Robin.
O, ne!
Robin! Ako ne rešimo problem, moramo da zatvaramo!
Daj rešenje?
Pa, gospodine...
Mislim da se ono što se desilo...
Izvinite, gospodine Robin.
Hitan slučaj. Vaša žena je napolju.
Ne može da nađe Medlin.
Dame i gospodo, moram da izađem.
Izvinite me.
Šta to radiš, dovraga?
Moj rep! Iščupaćeš ga!
Nijedan rep ne traje zauvek.
Poskakujte sa mnom! Hop, hop, skok!
Svi poskakujte!
Pažljivo, Tigre. Da ne pogoršaš stvari!
Gluposti! Nikad ništa loše od malo poskakivanja.
Postaje sve gore.
Ovuda. Ovde gore.
Gde je ona?
Ne znam. Negde, odavde do stanice.
Sama je.
"Espedicija?"
Ne, nije sama. -Sa kim je?
Hoću kući.
Bićemo u redu. Završili smo sa sudaranjem.
Robin je bio dobar čovek.
Šteta što je poludeo.
Oh, Bože.
Divna stvar za Tigra je...
vrhovi su mu od gume, rep mu je od federa.
Repiću, vratio si se!
Ima ukus mleka.
Pretvarao sam se da sam Slonko, ali nisam stvarno bio.
Čuješ li se? Moraš da prestaneš.
Mislim daje ta odluka već donešena.
Drž' se mene, Praščiću. Ja ću da sredim stvari!
Previše brinete.
Nikada nećemo stići do Kristofera!
Možda bi trebalo da pitamo da li je neko video
medveda, tigra ili veoma malog magarca.
Draga, ta stvorenja nisu stvarna.
Ne brini. Ovo je isplanirano.
Pažljivo! Ne želimo da ispadnemo! -Samo nam treba zrnce sreće!
Slušaj, pozvaću dr Kaningema u ponedeljak.
Mislim da ukoliko se dobro odmoriš...
Kristofer! -Tigre! Njako!
Praščiću!
Moj plan je uspeo. Ne znam kako to radim.
Ti mora da si žena Kristofera Robina.
Kako ste?
Guza boli.
A sada ovo.
Šta to imamo? Neka vrsta medalje?
Vudu amblem, šta misliš?
Ludilo ne bira oblik, oče. -Da.
Mislio sam da i ti radiš na ovome.
Zar nemate kopiju?
Imam alternativno rešenje.
Slušam.
Otpustimo celokupan sektor za efikasnost, za početak.
Hajde da krenemo.
Gde je Medlin?
Ona je u kamionu. "Glavati Čupković"!
Čupković?
Čupić! -Čupić!
Vozi se do "Čupića". Tamo je. Idemo do "Čupića", da.
Gde su ostali?
Mora da su otišli na neku drugu "espediciju".
Bar su nam ostavili važne papire.
Moramo da ih odnesemo ocu, odmah.
Hajde, Pu!
Kristofer? -Da, dušo?
Je li to magarac priča? -To je Njako.
Njako, ovo je Evelin, moja žena.
Zdravo, Evelin moja žena.
Zdravo, magarče koji pričaš, kako si danas?
Bolje da ne počinjem.
Uspeli smo, Pu!
O da!
O, ne!
Oh, Pu.
Jadni Kristofer.
Izvinite, Medlin.
Medlin! -Kristofer Robin!
Tata!
Hvala Bogu da smo te našli.
Jeste li dobro?
Izgubla sam tvoje papire. Jako mi je žao.
Medlin!
Draga, to nije važno.
Ti si dobro. To je sve što je važno.
Ne moji papiri.
Ali tvoj posao je važan.
Mislla sam da, ako ti donesem tvoje papire...
da me nećeš poslati u internat, da ćemo svi biti zajedno.
Nešto sam i sačuvala.
Dušice...
Pogrešio sam u vezi posla.
Pogrešio sam u svemu i mnogo mi je žao.
Bio sam otac sa vrlo malo mozga.
Izgubio sam sebe, Medi.
Skoro da sam i tebe izgubio.
Moja ljubavi najvažnija.
I ne želim da odeš. Ne moraš u internat.
Možeš da ostaneš kući, i nikada te neću pustiti.
I svaku noć ću da ti čitam priče za laku noć.
Volela bih.
Možda da ih ja biram od sada.
U redu.
Stvarno si nas uplašila.
Još jedna propala "espedicija".
Ne znam za to, Njako.
Zavisi kako gledaš na to.
Mama, znaš li da smo išli vozom i pili čaj?
Draga, ti si genije!
Hajde!
Opet trka. Važi.
Hajde, nije prekasno.
Čekaj me!
G. Robin?
Hajde!
Ovaj sprat je dobar za skakutanje!
Vratili ste se! Hvala Bogu.
Stanite!
Imam odgovor.
Bolje da je vredan ovolikog čekanja...
Jeste, gospodine. Zato što je odgovor na sve vaše probleme...
ništa.
Ništa?
Ništa ne dolazi niizčega, Robin.
Tu grešiš.
Ponekad radeći ništa uradimo najbolje nešto.
Rekao sam ti, puko je.
Šta ljudi rade kad završe sa poslom?
Ništa.
Idu na odmor.
A šta im treba kad idu na odmor?
Prtljag, g. Čupiću!
Zapošljavate hiljade ljudi širom vaših kompanija...
i da im date plaćene praznike...
Plaćeni odmor?
Trenutno...
snabdevate bogatune.
I nikog drugog.
Vidite?
A pogledajte sada.
Ako svi možemo da priuštimo odlazak na odmor...
ovo ovde gore...
biće stotine i hiljade običnih ljudi...
koji odlaze na selo, na jezera i plaže...
sa svojim "Čupić koferima".
A ako pojeftinimo...
onda ih svi mogu priuštiti.
Oh, sjajno.
Naše lepe plaže pune znojavih šljakera...
sa glasnom muzikom i dvolitarkama piva.
Sada, držite se, Žile.
Oče, molim te. Ovo je besmisleno!
Tako misliš, zar ne, Žile?
Čemu to?
Zato što si Čupko.
Dakle, to je Čupko.
Šta ti je -Čupko?
Čupko je mršavo, malo čudovište...
koji tera druge da rade njegov posao...
i nada se da će da zaborave šta im je važno u životu.
Porodice.
Dragi prijatelji.
Ljudi koji nas vole.
Ljudi koje volimo.
Ovde smo da vam kažemo... ja sam ovde da vam kažem...
da se više ne bojimo Slonka i Čupka.
Je l' tako?
Draga gospodo, on je totalno pogubio.
Da li je?
Hajde da se obratimo Slonku u sobi, hajde?
Šta si radio ovaj vikend, Žile?
Šta?
Ja?
Rekao sam ti da radim.
Pa, ranije nisam čuo za Čupka, sine.
Ali izgleda, ti si taj.
Ja? Čupko?
Sedi, Žile.
Čestitam, Robin.
Želim da počnete odmah.
Puno vam hvala, gospodine. Radujem se tome.
Ali prvo...
ću da radim ništa neko vreme sa porodicom.
Jer kad radiš ništa...
uradiš najbolje nešto.
Jesam li dobro shvatio?
Dovoljno, gospodine.
Da li ste spremni?
Njako.
Ovde.
Sada smo spremni.
Hajde.
Idemo na odmor. Da.
Taj magarac bulji u mene.
Magarac bulji u tebe?
Jasno je da si se ti pogubio.
Oh, batice. Dobro je biti kući.
Oh, pretpostavljam.
Vreme je previše lepo.
Dome slatki dome!
Gde ste svi bili?
Hteo sam da organizujem zabavu za pretragu.
Zdravo.
Ko je to, mama?
To je mala devojčica.
Verujem da je to Medlin.
Kristofer Robin! Doveo si goste.
Dobrodošli u Stoletnju šumu.
Zekohope. Daj čaj.
Izvinite?
Ovo nema u Lon Donu.
Idi ovuda, hajde.
Pravo na sever, Kristofere.
Sada su svi srećni.
Sovče, jesi li za čaj?
Na način na koji mi se sviđa? -Samo reci da ili ne.
Odneću ovo Puu.
Hajde, Medlin! Pokazaću ti kako da poskakuješ.
Ima da đipaš visoko.
Tako je.
Dobra si skoro kao i ja.
A Tigrovi su najbolji đipači na svetu!
Nadarena si, dete.
Tigre, ne previše. -Molim te, mogu li poslednje parče?
Hvala, Evelin moja žena.
Pogledaj to! Neverovatno!
Kako si znao?
Kristofer Robin.
Koji je dan?
Danas.
Moj omiljeni dan.
Moj takođe, Pu.
I moj.
Juče, kada je bilo sutra...
dan je bio previše za mene.
Blesavi stari medo.
Obrada by: www.exyusubs.com
Mislim da se stvari menjaju.
I to - ne na gore.
Hvala vam što ste me primetili.